Svart kode: for mange pasienter til at ressursene strekker til.
Et akuttmottak er i svart kode fem ganger i året.
På Angels Memorial i I.A. skjer det 300 ganger i året.
Vi har to trafikkoffer på vei inn.
Leanne?
- Leanne, hører du meg? Hallo? - Unnskyld. Hva sa du?
Kjenner du lukten av ristet brød? Jeg vil bare utelukke hjerneblødning.
To brødre, den eldste puster ikke.
Vi har hatt svart kode i 36 timer nå, og jeg vet at det ikke er riktig, -
- men turnuslegene må jobbe overtid.
- Det har vel aldri bekymret deg? - Jeg er sjef, jeg må late som.
- De er unge, de takler det. - Du, da?
- Du har jobbet tretten dager på rad. - Vær så god.
- Har dere prøvd svelgtube? - Ja.
Prøv med en laryngsmaske med intubasjon.
Begynn kompresjon.
Jeg trenger to senger!
45 år, fall. Kan ha indre blødninger og brukket ribbein og hofte.
- Puster han normalt? - Vil dere hjelpe meg?
- Han ser ut til å puste fint. - Han trenger smertestillende.
- God morgen, dr Leighton. - Jaså, er det morgen?
- En pasient som må forflyttes. - Rekker jeg å gå på do?
Bruk voksenbleier, det gjør jeg.
Jeg tuller.
- Det blir bare verre. - Blodtrykket synker.
- Jeg trenger hofterøntgen og morfin. - Ikke glem å stabilisere hoften.
Nei, det hadde jeg ikke tenkt på. Han har også brekte ribbein.
Konsentrer deg om dem. Det viktigste er at han kan puste.
To turnusleger som lærte seg det samme på legestudiet!
- Blodtrykket synker. - Ultralyd og blodtype 0.
Jeg hadde konsentrert meg om brystet og ikke hofta.
To brødre. De har det ikke bra.
Sett i gang!
- 21-årig mann, skader i brystet. - Redd broren min! Hjelp ham!
Han er bevisstløs.
Dr Pineda, kom. Ikke slutt med kompresjoner.
Intuber ham.
Hvordan er det med broren min? Patrick!
Kan han høre meg? Er han ok?
Vi trenger bikarbonat og saltløsning.
- Ta hånd om dette, Christa. - 10 mg morfin intravenøst.
- Jeg er inne. - Ikke slutt med kompresjoner.
Patrick!
- Blåmerker fra sikkerhetsbeltet. - Indre organer kan være skadet.
Kom igjen. Fortsett med HLR.
Kom igjen.
- Patrick! - Blodtrykket synker.
Hva er galt med ham? Jeg ser ikke noe blod.
- Skaden er et annet sted. - Det kan være bukhinnen.
Det er ikke sikkert at man ser det med ultralyd.
- Det er din pasient. Gjør noe. - Kompresjoner. Gi ham drypp.
Hoften var slapp, han blør nok der.
Da ville ikke organene sviktet så fort. Det må være hjertet.
Ok. Da tar vi hjertet. Men vi kan ikke åpne ham selv.
- Hvordan stanser vi da blødningen? - Torakotomi er siste utvei.
Har vi noe annet valg? Du har fire minutter til å redde livet hans.
Alt tyder på at vi må åpne ham, ellers dør han.
- Jeg skjønner, men... - Slutt å tenke! Du roter deg bort.
Stol på deg selv og bestem deg. Tre minutter.
- Ellers gjør jeg det. - Jeg gjør det, du må hjelpe meg.
Gi meg noe jeg kan gi støt.
Det er mye blod i buken.
- Jeg vil se broren min. - Nei, du må på røntgen.
Patrick!
Skal pasienten din ta røntgen nå?
Vi går nå. To store katetre. Vi må ta CT av bryst og hofte.
- Nå går vi. - Hva skjer med broren min?
Patrick! Patrick!
Dr Pineda, du kan slutte.
Vi kan ikke gjøre noe mer.
- Hvorfor kan man ikke gi støt nå? - Hjertemuskelen er død.
Nettopp. Har noen andre forslag?
Da erklærer jeg at døden inntraff kl. 07.01.
Fortsett å jobbe, alle sammen.
Det slår. Når begynte det å slå igjen?
Jeg vet ikke.
Vi gjorde det fordi hjertet ikke slo. Den grunnen gjelder ikke lenger.
- Vi åpnet ham uten grunn. - Kanskje du misset at han hadde puls.
- Du skulle ha tatt ultralyd. - Hold kjeft.
Men herregud!
De åpnet ham opp fordi de trodde at han blødde.
I stedet fant de et fullt fungerende hjerte.
En tørr torakotomi. Så synd. Ledelsen kommer til å bli sint.
Med all rett. Nå må vi operere hoften hans og prøve å fikse brystet hans.
Håper dere liker koloskopi.
Hva tenkte dere på? Si noe, dr Leighton, jeg har mye å gjøre.
Pasientens organer holdt på å svikte. Jeg trodde at brystet var skadet...
- ...eller kanskje indre blødninger. - Kanskje?
- Det var svart kode... - Pasienten trengte en lege.
- Hvorfor tok dere ikke ultralyd? - Jeg ville det, men...
- Vi trodde ikke at vi ville rekke. - Vi?
- Hvem sin pasient var det? - Min.
- Hvordan fikk dere opp pulsen? - Vi ga ham blod.
Han fikk drypp. Den brekte hoften forårsaket blødningen.
- Dere gjorde i det minste noe rett. - Vi kan ikke tape mer tid.
Det har vært svart kode i to dager. Dr Leighton, gå til venterommet.
- Venterommet? - Ja. Det er tryggere der.
En gang fjernet jeg feil testikkel.
Hvis det får deg til å føle deg bedre.
Morens nummer lå på mobilen hans.
Hun heter Margaret O'Brien. Hun har mistet en sønn.
Men hun har en igjen og må komme hit fort.
Jeg vet ikke hva jeg skal si til henne, Jesse.
Vi kan ikke dele noen detaljer per telefon.
Jeg vet det.
Presenter deg, spør hvem du snakker med.
Hei. Dette er dr Pineda fra Angels Memorial Hospital.
Hvem snakker jeg med?
Dine sønner, Kevin og Patrick, ble lagt inn her i morges
Du må komme til akutten.
Jeg kan ikke dele pasientinformasjon over telefonen.
Kan du være så snill å komme hit?
Det er viktig at du kommer. Dessverre kan jeg ikke si noe mer.
Godt jobbet.
- Hvordan er det med broren, Kevin? - Han er stabil.
Han trenger CT, men det tar tid. Jeg ser på journalen hans nå.
Vil du ta over? Jeg har så mye annet.
Ja, gjerne.
Det ville vært fint å sende en av dem hjem i live.
Går det bra med deg?
- Angus ødela visst en torakotomi. - Det var ikke bare han.
Mario sa ingenting til sin kamerats forsvar. Han følger visst bare ordre.
- Du liker ham ikke? - Han er ikke en lagspiller.
Alle kan lære seg å bli en del av laget.
Jeg er ikke en lærer, jeg er et filter.
Jeg slipper bare gjennom de som fortjener det.
Gjem smykkene deres! En fange er på vei inn.
- Dr Lorenson, kom. - 38-årig mann, bevisstløs.
Nyresvikt. Jeg kjenner ham. Jeg må ha elektrolyttnivåene hans.
- Hva er det viktigste å tenke på? - At ikke kaliumnivået er for høyt.
- Hvordan kjenner du ham? - Nyretransplantasjon i fengselet.
Nå trenger han en ny.
- Hvorfor havnet han i fengsel? - Det vil du ikke vite.
Sheriff?
En, to, tre.
- Åtte. - Høyt. Livet hans henger i en tråd.
Insulin intravenøst, bikarbonat og salbutamol.
- Kaliumnivåene hans må ned. - Ny nyre til en livstidsfange...
Alle får en sjanse. Ellers er det tortur, ifølge grunnloven.
- Jeg finner ikke noen årer. - Han har ødelagt årene med dop.
- Han sliter med å puste. - Lungeødem. Be om dialysemaskin.
- Har du satt dialysekateter før? - Nei, men jeg har assistert.
Det skal du gjøre nå.
Ta opp nålen.
Legg den mot høyre subclaviavenen.
Se på skjermen.
Treff venen, ikke en arterie, for da blir det katastrofal blødning.
- Ikke treff lungen. - Jeg skal ikke treffe lungen.
Ok.
Nå kan jeg sette inn kateteret.
Jeg trer kateteret over nålen...
...og gjennom.
Ferdig.
Du har reddet livet hans.
- Vil jeg ikke vite hva han gjorde? - Nei, og ikke google det.
Det strider mot de etiske reglene å sjekke opp fortiden hans.
- Fangen? Si ifra om han ypper seg. - Kommer du og redder meg da?
Jeg hørte hva som skjedde med Angus.
Øynene klør, jeg har vondt i halsen, nesen renner.
Jeg trenger hjelp.
- Har du noen allergier? - Ja, men jeg trenger ny resept.
Hvem må jeg du-vet-hva for å få hjelp?
Jeg kommer. Jeg må undersøke deg først, og det er så mange her.
Jeg falt ned fra stangen.
Stangen? Ok, den stangen! Du er stripper.
Jeg er førskolelærer. Jeg heter Tiffany.
- Hallo! Jeg har kjempevondt i hodet. - Kjempestore blåmerker.
IS angrep meg med en golfklubbe.
- Oi. Jeg skal se på det. - Jeg var soldat i Kuwaitkrigen.
Jeg kan ta hånd om mine egne sår, men det gjør uansett vondt.
Du er ny, ikke sant? Det er nok derfor de har plassert deg her.
Det er det nok.
- Jeg sa bare at begge er her. - Det er best å si det direkte.
- Vet Kevin at broren hans er død? - Ikke ennå.
- Vil du at jeg skal gjøre det? - Nei, dette bør jeg ta meg av.
- Mrs O'Brien? Jeg er dr Rorish. - Kan du fortelle hva som har skjedd?
Sønnene dine har vært i en bilulykke.
- Hvordan går det med dem? - Kevin er stabil og skal til røntgen.
Vi vet mer senere.
Din sønn Patrick var livløs da han kom inn. Vi gjorde alt vi kunne.
Er han død?
- Ja. - Nei! Nei.
Nei!
- Han døde klokken sju i morges. - Nei, nei, nei!
Jeg er veldig lei meg.
Det skulle ha vært deg.
Hørte du meg?
Du har drept ham. Du har drept broren din!
- Si at han ikke er død! - Jeg ba ham om ikke å kjøre.
Jeg sa jo at du ikke skulle kjøre!
Jeg skulle ønske at du hadde dødd! Jeg vet at du var full.
Du har drept ham. Du var full, og du drepte ham!
Jeg vil ha Patrick tilbake! Jeg vil ha sønnen min!
- Dette skjer ikke. - Skal jeg gi ham beroligende?
Bare sørg for at han ikke skader seg selv. Det er slik sorg ser ut.
- Det gikk jo bra. - Den ene sønnen drepte den andre.
Han gjorde det ikke med vilje. Vi vet ikke engang om han var påvirket ennå.
- Hvor skal du? - Vi er 75 stykker, og de er 600.
Du kan snakke litt med mor, det har du lov til.
Fyllekjørere, de skulle...
Disse er kjempeekle. Det smaker som gipsplater med ost.
Hva pleier jeg å si om automater? Der er det ikke ordentlig mat.
Du er ikke den rette til å gi kostholdsråd, el gordo.
El gordo? Jeg hadde kunnet bli filmstjerne med dette ansiktet.
Det er ikke ansiktet som bekymrer meg, det er brystene.
- De er i det minste mine egne. - Ok. Pausen er over, nå går vi.
Og disse jentene er mine.
- Vil du ha noe å drikke? - Nei takk.
Det er ikke noe mat igjen. Taylor har bestilt en taco-bil.
- Du lot ham i stikken. - Sa Angus det?
- Alle snakker om det. - Alle? Det var ikke min pasient.
Vi skal jobbe sammen i tre år. Er det slik du skaffer venner?
Dette er akuttmedisin. Jeg er ikke ansvarlig for andres feil.
Vet du hva problemet er? Hun liker meg.
- Er du sikker på det? - Gutter føler sånt på seg.
- Det kommer visst taco. - Jeg tar ikke noen bestillinger ennå.
Prøv å holde den høyt og ikke legg vekt på den i noen dager.
- Da kan jeg jo ikke jobbe. - Ok. Da var det ferdig.
Beklager. Jeg skulle gjerne sluttet å jobbe. Jeg hater strippestangen.
- Dra til fastlegen om noen uker. - Hvorfor kan jeg ikke komme til deg?
Fordi jeg er akuttlege, jeg har ikke timeavtaler.
- Må være fint å være en som deg. - Ja, det må det nok.
- Hva har dere? - 19-åring, bevisstløs, høy temp.
- Var dere med henne? Hva tok hun? - Ingenting. Vi var på konsert...
- Ikke lyv. - Bare litt MDMA.
Hvor mye? MDMA påvirker kroppstemperaturen.
- Hvor var konserten? - I Palm Desert.
Assisterer du? Ikke snakk før du blir bedt om det.
- Hun er nok bare utbrent. - Hun har fått heteslag og kan dø.
- Legg et kjøleteppe på henne. - Ingen er ledige.
Da gjør vi som i gamle dager. Hent is og vifter.
Du, hent vannsprederne.
- Kjør henne dit. Er du med? - Fordamping er det raskeste.
Du gjorde ikke noe smart i morges. Far skal gi deg et råd.
Jo lenger du kommer, desto mer trenger du dem som var der i starten.
Unnskyld, dr Rorish. Kevin O'Briens toksikologirapport er klar.
- Må vi informere politiet? - Ja, det er ikke en ulykke lenger.
Det er et lovbrudd. Og der har vi beviset.
Hevelsene i beina har gått ned. Vi har drenert væske.
Hold rede på elektrolyttene. Ta blodprøver hver fjerde time.
Forbered kalsiumglukonat hvis hjertet skulle stanse.
- Er jeg fortsatt ganske syk? - Maskinen holder deg i live.
- Var transplantasjonen mislykket? - I blant kommer de tilbake.
Det sa mamma om kjærestene sine. Men de hadde jeg klart meg uten.
- Herregud! - Er du desorientert? Kvalm?
Jeg har spydd. Det har kommet ut den andre veien også.
Mener du diaré? Jeg har sett verre ting enn det.
Ok. Trekk pusten dypt inn.
Lungene høres bedre ut.
- Var det du som reddet meg? - Jeg tok deg imot da du kom.
- Hva heter du? - Dr Lorenson.
Takk, dr Lorenson.
Vær så god.
Jeg elsket den biten. Den myke biten.
Da visste jeg at jeg hadde funnet en som var fin.
Så innså de hvor dumme de hadde vært.
Jeg holdt dem i live så lenge jeg kunne.
Jeg ville ikke at det skulle ta slutt.
Skrikene, ansiktsuttrykket når de prøvde å puste...
Har du tatt tåteflasken fra et barn når det fortsatt er sultent?
De er så desperate.
Christa! Christa!
Christa, han dør.
Det kreves bare 2 ml kalsiumglukonat for å redde dette monsteret.
Jeg må spy.
Takk.
Jeg vil ikke være sånn, men hun har sittet med sin døde sønn i tre timer.
Vi har flere kunder enn et horehus på en lørdag.
Skam deg! Hun kom ikke hit for moro skyld.
Ikke lær meg opp. Jeg vil bare redde folks liv.
Stille, begge to. Akutten er for personer som lever.
Ikke bli myk, mor.
Unnskyld, mrs O'Brien. Din sønn Kevin skal snart få tatt CT.
Da vet vi mer.
Han er ikke min sønn lenger.
Jeg har bare en sønn. Og han døde i dag.
Jeg kan bare forestille meg hvor sint du må være.
- Han var full, ikke sant? - Ja. Han hadde 0,8 promille i blodet.
Mer enn det som er lovlig.
Patrick var lillebroren hans.
Han forgudet ham.
Han gjorde aldri noe galt.
"Han liker bare å feste litt, mamma."
Patrick ville bare være sammen med ham.
Han ville gjort hva som helst for ham.
Til og med latt ham fyllekjøre.
Mannen min døde for ti år siden.
Nå har jeg ingen...
Tror du at du kan forestille deg hvordan det føles?
Nei, det kan du ikke.
Jeg skal la deg være i fred.
- Snakk om luftkondisjonering! - Hun er fortsatt bevisstløs.
Nede på 40,6 grader. Hun burde ha blitt bedre enn det.
Kanskje det ikke stemmer.
Hun kom inn med hypertermi og 42,2 grader. Hun blør.
Blodplasma, trombocytter og kryoprecipitat.
- Hva tåler ikke varme? - Blod.
- Hva skjer med proteinet? - Det smelter.
Blodet blir bipolart. Det blør, så kan det koagulere. Uberegnelig.
- Blør eller koagulerer pasienten? - Blør.
- Hjertet stanser! - Du har alt du trenger. Hva gjør du?
Ultralyd.
- Hjertesvikt. Blodpropp i lungene. - Start med kompresjoner.
- Hva kan vi gjøre, Mario? - Løse opp proppen, men hun kan dø.
Blodproppen dreper henne allerede. Hva er løsningen?
Å prøve å løse den opp med plasmin, det er bedre enn ingenting.
Nøyaktig det jeg tenkte.
Kom igjen.
Ja? Ja!
Virkelig.
Du kan bli en god lege.
Men vet du hva ditt problem er? Du teller poeng.
Slutt å telle. På den måten vinner vi alle flere kamper.
Ta henne til intensiven. Hun trenger heparindrypp og antikoagulanter.
Fireårig legelinje, og nå er jeg servitør.
Pasientene må også spise.
Nede på rød kode. Som om bare armen brenner.
Jeg ville ikke gjøre det. Savetti presset meg, så jeg trakk meg.
- Jeg trodde det. Hvorfor det? - Jeg stoler ikke på meg selv.
Jeg er svak. Jeg glemmer hvem jeg er.
Du må bare finne din egen stemme og la den synge. Da husker du det.
Jeg skulle ønske at det var så enkelt.
Johnny Wexler pleide å slå meg på skolen. Jeg slo aldri tilbake.
En dag kom en gjeng unger med ham og sa:
"Slå ham. Han skal betale for alt han har gjort mot deg."
Jeg klarte det ikke.
Så de slapp ham, og da ga Johnny Wexler meg en på trynet.
For en som har studert psykiatri, er det ikke mye du forstår.
Du er helten i den fortellingen, unge mann.
- Han blir dårligere. - Lavt blodtrykk, høy puls. Lenge?
I noen minutter. Vi kan ikke gi ham mer morfin.
Det er ikke bra at han er så øm. Når kan vi ta CT?
Han er ikke stabil nok.
To liter til og en infusjonspose. Kan du hente en overlege?
Hører du meg? Det er ok, vi hjelper deg.
Ikke gjør det.
Jeg vil ikke ha deres hjelp.
- Dr Rorish, blodtrykket hans sank. - Har han ikke tatt CT?
Maskinene var ikke ledige. Han var jo stabil og kunne vente.
Ok.
Ta over her.
Fest den andre posen ved sentralkateteret.
Nå må vi finne ut hva problemet er.
Er et viktig verktøy på reparasjon, må man improvisere.
Det er ikke like bra som en CT, men det duger.
Ser du fargen på blodet? Det betyr at han har indre blødninger.
Han må opereres. Vi kjører ham opp.
Jeg vil dø. Hun vil aldri tilgi meg, og jeg vil aldri tilgi meg selv.
Jeg vil bare dø.
Jeg beklager, her gjør vi bare én ting: redder liv.
Dr Hudson, jeg vil ikke behandle ham lenger.
- Jeg forstår. - Jeg må vel ikke?
- Han er din pasient, Christa. - Men jeg byttet med Malaya i morges.
Vet du hva moren min sa? "Iblant må man late som man er modig."
- Er det bare neglesopp? - Ja.
Unnskyld meg.
Det høres ikke bra ut. Hvordan går det?
Har du fortsatt vondt i hodet etter golfklubben?
Sa jeg det?
- Hvor lenge har du hostet? - Det begynte nå.
- Røyker du? - Ja.
- Har du astma? - Kanskje.
- Det piper. Du må til røntgen. - Gjør hva du vil.
- Var du med i Kuwaitkrigen? - Kanskje. Jeg husker ikke helt.
En militær utmerkelse. Det stemte.
- Hva skjer? - Brystet!
- Kan jeg få en båre! Hva er dette? - Jeg ga ham en energibar.
Er du allergisk mot peanøtter? Donald, kan du snakke?
- Går det bra med ham? - En allergisk reaksjon.
Han må til akutten før han kveles.
- Hva gjør dere? - Redder ham.
Jeg trenger adrenalindrypp. Anafylaktisk sjokk.
- Vi har bare noen sekunder på oss. - Blodtrykket synker.
Vi rekker ikke å vente på dryppet. Trakealkanyle, takk.
Ok, doktor?
- Hva er det første du skal tenke på? - Min egen puls.
Ta det rolig, ikke stress.
Alt som ligger rundt stemmebåndene kan forverre hevelsen.
Hvis du støter imot det, sveller det, og åpningen din vil forsvinne.
- Som å kjøre lastebil i eggeskall. - Finn din stemme og la den synge.
Pust.
Sugar Plum Fairy came and hit the streets
Looking for soul food and a place to eat
Went to the Apollo You should've seen them go, go, go
They said, "Hey, sugar, take a walk on the wild side"
And the colored girls say do-do-do, do-do-do-do...
Do-do-do, do-do-do-do...
De snille ville alltid hjelpe meg.
De slapp meg inn eller hoppet inn i bilen min.
Frykt.
Jeg kunne lukte den.
Jeg elsket den lukten.
Jeg kjenner den nå.
Jeg er ikke redd for deg.
Unnskyld, dr Rorish. Kevin O'Briens operasjon er ferdig.
- Milten var alvorlig skadet. - Det høres ikke bra ut.
Han har mistet mye blod.
Han må ligge på intensiven i noen dager.
- Er moren fortsatt her? - Ja.
Hun har sittet hos Patrick i fire timer.
- Hun kan ikke ta farvel. - Ikke med ham, kanskje.
Du har en sønn som lever.
Jeg vet hvor vanskelig det må være å tilgi ham.
Jeg kan ikke...
- Jeg kan bare ikke. - Du vil, for du er fortsatt her.
Jeg var i en bilulykke med min mann og våre to barn.
En fyllekjører kjørte inn i oss. Alle døde.
Jeg vil aldri få vite hvorfor jeg fikk leve.
Kevin kjenner seg som alle gode mennesker hadde gjort. Han vil dø.
Det jeg holder fast ved, er at døden ikke er løsningen på noe.
Ellers hadde jeg ikke vært her. Jeg hadde virkelig ikke vært lege.
Den eneste tidsmaskinen vi har, er den vi ble født i, -
-og den går bare fremover.
Kevin trenger en grunn til å leve.
Ikke mist ham også.
Ta ham med deg hjem.
Det går bra. Jeg er lege, mormor. Ganske fantastisk, ikke sant?
Ja, jeg har fått nye venner. Vi tilbringer jo så mye tid sammen.
Alle liker meg. Jeg må gå nå. Vi snakkes. Jeg elsker deg.
- Er du sint, kan vi snakke om det. - Du er den siste jeg tenker på nå.
- Hvor lenge har vi vært her? - Jeg kan ikke huske noe annet sted.
Hun vil treffe meg.
- Tiffany, er du fortsatt her? - Ja.
- Men jeg heter ikke Tiffany... - Jeg tenkte meg det.
Mitt telefonnummer. Du er lege, jeg er stripper.
Ingenting ville skjedd hvis jeg ikke gjør noe.
- Jeg får nok ikke fraternisere... - "Fraternisere"?
- Med pasienter. - Ja vel.
Da er jeg utskrevet.
Kan du åpne øynene litt mer? De skjelver litt.
Det kalles nystagmus. Du kan ha fått hjernerystelse.
Du kan ha skadet deg og må ta røntgen.
- Virkelig? - Stol på meg, jeg er en god lege.
- Kom. - Takk.
- Hei. Skal du hjem? - Jeg venter på skyssen min.
- Hvordan går det med broren? - Vi vet ikke ennå.
Vi ses i morgen.
- Hei, Ava! - I det minste har noen av oss et liv.
Jeg drepte ham!
Unnskyld.
Jeg drepte ham.
Lille gutten min.
Jeg elsker deg.
Du er jo sønnen min.
Sov søtt, gutten min.
Sov nå.
- Skal du endelig gå hjem? - Tro det eller ei.
Adiós.
- Du trenger gåstol. - Du trenger rullestol.
- Du trenger en båre. - Du ser død ut.
Tekst: Hege Fage www.btistudios.com